Szekszárdi Bikavér A Szekszárdi Borvidék egyik legjellegzetesebb és legszebb vörösbora. Valójában egy cuvée, mely 3-4 vörösborszőlő-fajta borának házasításával - az egyes termelők által ma is titokként kezelt - egyéni receptek alapján készül. Tájjellegéhez tartozik a Kadarka, mint kötelező alkotóelem. Illatban gazdag, mélyvörös, bársonyosan fanyar, telt zamatú bor. Az értékesítés előtt a Bikavért minimum egy évig érlelni kell. A sültek és vadhúsok ízeihez kiválóan illeszkedik, jelentősen növelve azok élvezhetőségét. A Bikavér egy igazi magyar vörösborféleség, melynek fantázianevéből a vér vörös színére és a bikával jelképezett erőre lehet asszociálni. Bár évtizedekig csak Egerben lehetett Bikavér alatt bort palackozni, az elnevezés nem erről a vidékről származik. 1846-ban Garay János, Szekszárd város méltán híres költője említi meg a bikavér nevet a Szegzárdi Bordal című versében. Egerben csak ezután, 1850-ben jelenik meg a kifejezés. Mára csak a Szekszárdi és az Egri borvidéket illeti meg a név használata. A Bikavér egy különleges cuvée, azaz több borfajta társításából jön létre. A cuvéet alkotó borokat külön-külön érlelik, majd házasítják. Az így kapott bor tovább érlelése során alakul ki a bikavér jellegzetes szín, íz, - zamat- és illatvilága. A XX. századig szinte kizárólag a Kadarka és változatai alkották a Bikavért, de mára ez az összetétel megváltozott. A Kadarka mellett a Kékfrankos, Merlot, Cabernet Sauvignon, Pinot Noir adják a Szekszárdi borvidék eme különleges nedűjének alapját. Szekszárd borainak igazi értékét a Bikavér jelenti, melyet gyümölcsösség, érleltség, ízmélység, savegyensúly és fűszergazdagság jellemezi. ( Benyák 2003).
|